Tidligere:
- Det er nydelig. - Vi får det kjapt i stand.
- Jeg drar etter Roman. - Ikke alene.
Du må bli der og passe på.
Jeg vil leie et hus med stor tomt.
Jeg har bare ett slikt hus, og det leide jeg nettopp ut til en russer.
Jeg tror jeg mister styringen.
Du mener at Roman må dø. Jeg skal ikke hindre deg i å drepe ham.
Jeg skal vente på deg. Og da leker jeg ikke.
Synd. Jeg liker å leke.
Jorge! Jeg var borte i to minutter. Hvordan kan jeg stanse ham?
De vil ta livet av deg.
- Jeg vil... - Jeg vil gjøre det.
- Jeg ville. - Jeg ville ha gjort det.
- Jeg vil ikke. - Jeg ville ikke gjort det.
- Jeg ville ikke. - Jeg ville ikke gjort det.
- En gang til. - Harriet har fem hender.
Harriet har fem hender.
- Ibsens ripsbusker... - og andre russiske buskvekster.
- Hvor mye tre... - ville en hakkespett hakket...
- hvis en hakkespett... - kunne hakket tre?
Released on www.DanishBits.org
Vi kan bli her. Vi kan hjelpe til. Du trenger ikke å gjøre dette alene.
Jeg vet hvorfor dere kom, selv om jeg ba dere la være.
Jeg har tatt en beslutning. Svaret er nei.
- Vi skjønner faren, men... - Nei, ikke hvis du motsier meg.
Skal vi unngå represalier, må jeg drepe Roman alene.
Så dere må ta hånd om Romans leiemorder.
Med glede.
Og Romans død vil bety slutten på all drepingen.
Blodfeiden dør med Roman.
Hvis du lykkes før oss, vil Konstantin tilbakekalle albinoen.
- Kan vi stole på Konstantin? - Han vil tjene på farens død.
Han er vår beste sjanse til å få deg dit du bør være.
Du er en dyktig leder, Elena.
Du kommer til å lede flokken vår på en god måte.
Jeg har kommandoen bare til du kommer tilbake.
Du kommer tilbake til oss, Jeremy.
En leder må iblant ta vanskelige valg.
Du må vise vei. Med en karakter som inspirerer andre.
Det er akkurat det du...
Og de må vite når de skal tre til side.
Selv om jeg kommer meg tilbake, er din tid som leder kommet.
Clay.
Din troskap, ditt mot og din urokkelige lojalitet-
-har holdt meg i live.
Du har gitt meg styrke.
Alt jeg er, er jeg blitt takket være deg.
Nå trenger jeg din støtte mer enn noen gang.
Anerkjenn Elena som deres nye alfa.
Støtt henne som om hun var meg. Følg hennes ord for enhver pris!
Det gjør jeg.
Det skal jeg. Av hele mitt hjerte.
Du kan ikke bare gjøre meg til alfa.
Det har aldri vært gjort før, men dette er nye tider.
Du vil også endre ting.
Flokken vil støtte deg.
Jeg er ikke klar.
Jo, det er du.
Alt i livet ditt har ledet opp til dette.
Du er den fødte leder.
Neste generasjon må stå på skuldrene til de som gikk foran dem.
Du kommer til å se ting mye klarere enn jeg evnet.
Vi får komme oss av gårde.
Katia...
Katia! Kom igjen!
Er du uskadd?
- Hva skjedde? - Vi ble presset ut av veien.
Er du skadd?
Nei, jeg har det greit.
- Er alt i orden med deg? - Jeg fikk slått pusten ut av meg.
- Vi har større problemer. - Hva da?
- De er ingen gode samaritaner. - Romans menn?
De skal fullføre oppdraget.
Beltet mitt sitter fast! Jeg får ikke løsnet det!
Pass deg.
Løp!
Nick!
Greit! Ikke gjør henne noe!
- Har du hørt noe fra Nick? - Nei. Jeg sender en ny sms.
Vi kan ikke vente på ham.
Vi må drepe albinoen før flere kommer til skade. Nå med en gang.
Ut!
- Du bør fordufte. - Hva for noe?
Du får disse, hvis du holder deg borte i kveld.
Ta dem!
Matchende tatoveringer.
Greit.
Du vil ikke gi deg. Det har du gjort helt klart.
Dine handlinger har brakt oss hit. Du har ikke gitt oss noe valg.
Har du jobbet med kyllinger? Jeg gjorde det på en gård i Russland.
Bonden hatet å slakte. Han ga oppgaven til meg.
Jeg forsket på hvor mye av hodet jeg kunne kappe av uten å drepe den...
før jeg drepte den, en gang for alle.
Du minner meg om disse kyllingene. Du går og kakler fremdeles.
Du innser ikke at du er død engang.
Du drepte vennen min. Er dette en lek for deg?
Så du skal endelig lære meg en lekse?
- Så det er på tide å ta farvel? - Ja.
Jeg mener med deres venn Nick.
- Hva sa du? - Dere kan redde ham. Og Katia.
Nei. Katias skjebne er beseglet. Men Nick står ikke på lista mi.
Hvor er de?
- Hva vet du om Nick og Katia? - At de ikke overlever uten din hjelp.
Jeg har et bilde i mobilen.
- Hva har du gjort med dem? - Ingenting.
Men jeg kan få dem drept. Jeg kan føre dere til dem, eller ikke.
Valget er ditt.
Han skal ikke drepe deg. Vi venter på albinoen.
Hva sa han, Katia?
Du... Hva var det han sa?
Han kommer for å ta oss.
Den rødøyde ulven. De kaller ham "albinoen".
- Hvem er han? - Ulven som drepte moren min.
Vi er døde, Nick. Vi er så godt som døde.
Det blir ikke enkelt å ta seg inn i Romans leir.
Det går vakter døgnet rundt.
Men vaktene går hver for seg. Det kan være min vei inn.
Vaktene jobber i par. Den ene er skjult, den andre synlig.
- Men dette er du klar over. - Selvfølgelig. De jobber i par.
Du trenger ikke å sette meg på prøve. Jeg skal ikke forråde deg.
Blodfeiden har kostet mange liv på begge sider. Vi må stanse det.
La oss sette i gang.
Romans paranoia er tiltakende. Frykten hans også.
- Du må slå til nå. - Hvorfor det?
- Min far har tilkalt en snikmorder. - Han har drept en i flokken min alt.
Resten overlevde, men det vil ikke vare lenge.
De er sjanseløse mot ham. Skal du stanse ham, må du drepe Roman.
Hvis du kan få meg nær Roman, skal jeg utføre det.
Vi får måltidene våre brakt inn en gang om dagen.
Katia!
Jeg vet at du er redd, men vi kan flykte herfra.
De har ringt albinoen. Han er på vei.
Jeg vet hva dette livet har gjort med deg.
Du er alltid redd. Vet aldri hva som venter rundt hjørnet.
Tenk om alt det der kan bli annerledes?
Hvordan da?
Du nevnte Montreal. Jeg kan sørge for at det blir noe av.
Kan du det?
Ja, men ikke hvis du lar meg dø her, lenket til denne dingsen!
Det er noe jeg må spørre deg om.
Hvor myk er du?
Snart til venstre igjen.
- Hvor skal vi? - Til din Nick. Du vil vel det?
Et bilde på mobilen din betyr ikke at du har Nick og Katia.
- Overbevis meg. - De skulle kjøre til Olcott.
Hun ville bytte babyen mot sitt liv, men ombestemte seg.
Helt greit for meg.
- Ikke si det. Du er glad i babyer. - Jeg bryr meg vel ikke om babyer.
Katia står på lista mi.
Jeg stryker ikke folk på lista mi før de er døde.
- Du er en fullender. - Jeg kjenner ikke det ordet.
Jeg liker å sette en strek over et navn.
Slik jeg vil gjøre med navnet hennes.
Så sant dere ikke finner en måte å stanse meg på.
Jeg bare fleiper.
Dere greier ikke å stanse meg.
Stopp!
Greit. Kom igjen!
Spark den bort til meg.
- Dette er umulig. - Hva gjør vi her?
Hva gjør vi her?
Koselig, ikke sant?
- Hva er det vi gjør her? - Gå inn og ta en titt.
Ønsker dere ikke å finne Nick?
Hvordan skal vi gjøre dette?
Du ser deg rundt i huset. Jeg holder ham i førsteetasjen.
- Se etter snubletråder. Vinduer. - Alt unormalt.
Tror du at Nick er her?
Jeg vet ikke.
Kom!
Du først.
Naturligvis.
Nick? Katia?
Kjenner du den lukta?
Han vil skjule duften.
- Hva skal det der bety? - Jeg tenkte vi kunne ta en prat.
Sammen.
Hus, familier... Sånt er bare avsporinger.
- Kanskje for deg. - Nei, for Clay.
Han kunne vært noe mer. Bedre. Du kuer ham.
Du lyver for deg selv. Han er som meg.
Han kan torturere. Gjøre det som er vanskelig. Ikke du.
For myk.
Var jeg for myk, synes du?
Jeg har sett overalt. Ingenting. Jeg ville merket det om Nick var her.
- Hvor er de? - Jeg må overbevise dere kjapt.
- Hvor er Nick og Katia?! - Ja, det er dette du er.
Ikke han som vil bo i et hus med henne... tjukk... og gravid.
Kanskje du er heldig og får tvillinger.
Hvor er Nick?
Hvorfor vil du skjule den du er?
Ikke lat som. Ikke nøy deg med dette.
Nei.
Vi skal ikke gjøre dette på din måte.
Kom!
Inn her!
Dukk!
Kom deg til veien så fort du kan og stans første bil du ser.
- Hva med deg? - Jeg kommer like etter.
- Lykke til. - Kom!
- Løp! - Nick!
Løp!
Hei, karer. Er røykepausen over?
Han kommer aldri til å røpe hvor de er.
Han trenger ikke det.
Aston gård? Den har jeg aldri hørt om.
I Kynaston, langs riksvei 7.
- Vi kan være der om 15 min. - Vi tar ham med oss.
- Eller liket hans. - Hva om de ikke er der?
- Vi trenger ham til vi finner dem. - Dra den over hodet og stram til.
Ingen flere problemer. Hvem skal du høre på, Clay?
Du vil drepe meg, men hun vil la meg leve.
"Drep ham." "La ham leve."
Du må be om hennes tillatelse til å være deg selv.
Men du kan ikke drepe meg, Clay.
Hvis Nick og Katia er der, bytter vi dem mot ham.
Så sant Roman fortsatt er i live.
Dere burde drept meg. Nå har tiden rent ut.
Det er politiet!
Politiet! Lukk opp!
- Hva gjelder det? - God aften, frue.
Dette er Rafalski i Gander Road.
- Hva gjelder det? - Alarmen ble utløst i huset.
Kan du fortelle meg hva du gjør her?
Vi må ha utløst den ved et uhell. Megleren må ha installert alarm.
- Er du eieren? - På en måte.
Forloveden min og jeg kjøpte det. Vi varslet ikke megleren om at vi kom.
Jeg vil helst tro deg, men alarmen ble loggført.
- Jeg er nødt til å komme inn. - Naturligvis.
Ikke et pip. Ikke en lyd!
Jeg skjønner hvorfor dere kjøpte huset. Må være fint ved solnedgang.
Det er det. Hele huset fylles av lys. Vidunderlig.
Det luktet litt. Det må være en død mus i veggen.
Vi hadde det samme. Fæl stank.
- Ikke så langt fra byen. - Nei.
Vi liker å bo litt for oss selv. Da har vi ingen naboer.
Det er det jeg sier til kona. Gode gjerder skaper ikke gode naboer.
Nettopp.
Tror du meg nå? Dette var egentlig mitt påfunn.
Middagen, besøket... Forloveden min kan bli sur hvis han ser deg her.
- Hva driver han med? - Han sa han...
- Jeg går og presenterer meg. - Han kommer nok straks.
Jeg skal ikke oppholde ham.
Jeg sa at du ikke skulle røre deg!
Nå kommer han nedover gangen.
Du aktiverte alarmen. Du visste at politiet kom.
Hva skal du gjøre nå? Drepe meg? Bortforklare liket?
Drepe ham? Da har enda et uskyldig menneske dødd for din hånd.
- Jeg kan hente ham for deg. - Trengs ikke.
Hei! Jeg visste ikke at vi hadde besøk.
- Alt i orden? - Ja da.
Du hadde rett. Lettveggen må ned. For mye vannskade.
Gamle hus. Jeg ba snekkeren min ta en titt.
Ting må alltid repareres.
Jeg sa at han måtte rive det.
Enkelte ting kan ikke reddes. Da er det best å trekke seg.
Beklager at du måtte kjøre helt ut hit.
Vi skal snakke med megleren, så dette ikke gjentar seg.
- Lykke til med arbeidet. - Jeg har et spørsmål.
Hva skjer nå?
Hva i huleste...?
Frem med hendene! Ikke rør deg.
- Betjent, jeg... - Still dere mot den veggen!
Er det noe vi kan gjøre?
Kausjonere ham ut og avgi forklaring.
Dette er jo som en kasse. Ingen veier ut.
- Det er det som er poenget. - Kanskje ingen har prøvd hardt nok.
Katia!
Nick!
Hvem er det?
- Hallo? - Elena, dette er Nick.
Vi ble angrepet av to russere, som presset oss ut av veien.
Vi har greid å rømme og er i god behold. Det er ikke bilen min.
- Hvor er dere? - Like ved en bondegård med kuer.
- Kynaston? - Ja, langs riksvei 7.
Vent der, så kommer jeg.
Det ser ut som om vi får skyss.
Takk for at du stanset!
Kom, Nick!
Løp, Nick!
Katia!
- Katia! - Det var ham!
- Den rødøyde ulven! - Se på meg.
Dette skal gå bra. Vi skal få deg gjennom dette.
Katia. Elena er på vei.
Se på meg! Dette går bra.
Broren min... faren min... Elena...
- Redd dem! - Selvfølgelig. Vi treffer dem snart.
Dette skal gå bra, Katia.
Jeg har deg. Vær her hos meg.
Katia, vær her hos... Katia! Bli her hos meg!
Katia! Nei!
Katia?
Jeg kunne ikke gjort noe. Det skjedde så fort.
Det er ikke din feil.
- Jeg burde gått sammen med henne. - Han ville drept deg også.
La oss dra hjem, elskede.
Vi må bandasjere det kneet.
Hvordan kan albinoen ha gjort det? Han ble jo arrestert.
Jeg fikk ikke sett nøyere på ham, men Katia sa at det var ham.
Hva skal vi si til Sasha?
Jeg vet ikke.
- Det er ikke bare kneet ditt. - Det går bra.
Løft opp skjorta di. Kom igjen.
Ribbeina dine er trolig brukket. Og hun har rett om kneet.
For hvert skritt fremover synker vi bare dypere.
I morgen kan det være du eller Clay som ligger bak i den bilen.
Dette er mitt ansvar.
Vi traff Jeremy i morges.
Han vil vel fortsatt ta Roman?
Nick.
Jeg er alfa nå.
Ja... naturligvis.
Det bør være deg.
- Hva gjør vi nå? - Vi holder oss til planen.
Konstantin skal få Jeremy inn.
Når Jeremy får tatt Roman, er alt dette over.
Da er blodfeiden over. Albinoen trengs ikke.
Skal vi bare la ham gå?
Etter det han gjorde mot Katia og Jorge?
Og mot oss. Jeg er klar over det.
Men vi kan ikke fortsette å drepe folk, Nick.
Så vi skal bare vende det andre kinnet til?
Katia var søsteren min.
Jeg fikk aldri muligheten til å bli kjent med henne.
Han kjenner våre svake punkter. Vi må gjøre ham sårbar.
Én dag til, og så ligger alt dette bak oss.
Ha tillit, Jeremy. Ha tillit til meg.
- Selvfølgelig. - Det har jeg alltid.
---===DBRETAiL===---